Tidigare i "Happy"...
- Vart ska vi? - Hur ska jag veta det? Du är polisen!
Berätta om killen. Kan du beskriva honom?
Berätta hur han ser ut, så ska han rita det.
Jag är inte skyldig dig nåt.
Den enda du älskade förstörde sitt äktenskap.
Jag förstår.
Din pappa blev skjuten på jobbet. Din mamma förlorar förståndet.
Om du får Sax är vi kvitt.
De här kom till andra föräldrar med saknade barn.
En duktig polis skulle spana på dem.
Se om de får ett kort.
Prata med mrs Claws.
Det påminner om en man. Han jobbade på Gimbels innan det stängde.
Han hängde sig.
Mitt monster lever.
Han...
Du ser precis ut som på bilden.
Nick, mår du bra? Åh, nej!
Jag kan se dig!
Nej! Snälla!
- Du... - Nej!
Du kan inte röra mig om du inte tror på mig!
- Hej då. - Herregud! Nej!
Nej! Happy...
Jag måste följa efter.
Mår du bra, Nick?
Han hade slagit ihjäl mig om det inte vore för dig.
Du räddade mig.
- Det är sånt partners gör. - Lugna dig.
Vi måste sticka.
Vad är det?
"Den bästa vägen till en man går via hans mage."
"Det glädjande lyckokaksbolaget"?
SUSSEX HEMLIGHETER
Min ex-man körde ut mig från Manhattan.
I sin bil. Men nu är jag en siren i Sussex.
De tog min skönhetstitel, men de kan aldrig ta min typiska Jersey-stolthet.
De trodde att fängelset skulle krossa mig. Men det gjorde mig bara starkare.
Jag var rädd för alla faror. Men nu slåss jag mot satmaror.
Stackars Isabella.
Att förlora ett barn är det värsta en mamma kan råka ut för.
Men att förlora fyra samtidigt? Inte ens min värsta fiende förtjänar det.
Ironiskt nog är det Isabella.
Jag tycker såklart synd om Isabella. Jag är inte hjärtlös.
Men det betyder inte att jag förlåter henne för vad hon gjorde på Edies bröllop.
Isabella klarar sig.
Döden är en del av att vara italiensk. Döden och en bra sås.
Gjorde du det här mot mina pojkar?
Hur kan du ens antyda nåt sånt?
Du är deras morbror. Du skulle leda bort dem från det livet.
- De var vuxna män, Isabella. - De var barn!
De var vuxna nog att fatta egna beslut och att hitta en lönnmördares kula.
- Kan du inte stänga av kamerorna? - Kamerorna stannar.
Dina pojkar ligger där inne med krökta tår
och du ska släppa in de här asätande gamarna.
Jag skäms inte för att visa vem jag är.
Du är grym, Blue.
Du var en grym pojke och nu är du en grym man.
Den blonda frun, huset, de jävla koftorna...
Inga svordomar, tack.
Vill du förlora dina fingrar?
Det förändrar inte vem du är.
Okej, vi går in. Tio minuter.
Bra jobbat.
Jag varnar er, mrs Scaramucci. Det här är inget för klena personer.
Jag är redo.
Nej!
Visa mig!
Mikey...
Nej!
Då var det klart!
Vi måste filma när du anländer.
Ut härifrån, nu!
Särskilt du.
Jag skulle inte ha gått till köpcentret. Det var så mycket folk.
Jag lovade Cal att han skulle få en autograf från en Wishee.
Han kunde hela texten till Sonnys "Wish-mas Special".
Den här låten spelades när jag tappade bort honom.
Det är märkligt hur såna detaljer etsar sig fast i minnet.
Jag har låten på hjärnan. Den spelas om hela tiden.
Nu går vi.
- Vad fan? - Jag är ledsen.
Jag har sympati för allt som du går igenom
men jag kan inte stanna här och leka tv-polis.
Det är inga ledtrådar.
- Men de röda korten, då? - Kanske.
Vi vet inte hans metoder än.
- Cal blev bortförd under en Sonny-konsert. - Och Hailey med. Jag fattar.
Men jag kan inte undersöka alla familjer med försvunna barn i hopp om
att den som lämnade kortet ska...
Har ni hört talas om Guds rike på jorden?
Har ni hört talas om Guds...?
Har ni hört talas...?
Har ni hört talas om Guds rike på jorden?
Nej, det har jag inte. Men det vill jag gärna göra.
Kom in.
DET GLÄDJANDE LYCKOKAKSBOLAGET
En utflykt till en kakfabrik!
Hailey skulle älska det.
Den jäveln vet nånting.
Konfucius, kan du peka ut chefen?
En mans ansikte visar kartan över hans livs resa.
Fan.
Han sa: "Ditt ansikte ser ut som om det har blivit överkört av..."
- Kan du kinesiska? - Hailey och jag läser mandarin.
- På riktigt? - Det är framtidens språk.
Vår lärare gav oss en blå stjärna på vårt senaste prov.
Det var ingen stor grej.
Ni får ursäkta farfar. Han är senil.
Klockan är tolv. Du kan väl ta av dig pyjamasen?
- Kan jag hjälpa er? - Vi letar efter chefen.
Vi, mig, jag.
Ni har hittat henne.
DEN BÄSTA VÄGEN TILL EN MAN GÅR VIA HANS MAGE
Ja, det är en av våra. Jag är inte förvånad.
Vi är de enda som finns i området.
Bara oss emellan så får vi snart Delaware.
Mazel tov.
Det är dumt, men vet ni kanske vilken restaurang den är ifrån?
Det är inte dumt. Den skrevs för ett par år sen.
Ibland ligger kakor på hyllan i åratal och väntar på den rätta.
Den rätta?
Tror ni att vi skickar ut dem på måfå?
- Ja, typ. - Det var nog fel svar.
Jag har sett för mycket för att tro på såna vidskepligheter.
Universum har en plan för allt.
Spådomar visar planen. Alla är unika och hittar personen som ska läsa den.
Hon hjälper oss, Nick. Var snäll.
Jag ska välja mina ord noga.
Jag kan förstå att för att kunna sälja era torra, smaklösa kakor
så måste ni berätta historien som får dig att låta som en naiv skitstövel.
Men det finns ingen kosmisk plan.
Universum är en känslolös bitch som bedrar dig så fort det får chansen.
När man tror att det är klart vänder det dig och knullar dig bakifrån.
Tror ni att jag är rädd för er?
Man kan inte dominera New York genom att vara rädd för skeptiker.
Jag är stenhård nu.
Se det så här, mr Sax...
- Spådomen som ni läste förde er väl hit? - Ja, den och buss 6.
Vilken tur...
...för jag vet var kakan kom ifrån.
Nom Wah tesalong.
Division Street 181? Var ligger det?
Fan.
Chinatown.
Jag funderade på vad du sa igår, Blue.
Om att stänga av kameran?
Om mannen som dödade mina pojkar, lönnmördaren.
Jag vill bli lönnmördare.
- Snälla, Gerry. - Varför vill du bli lönnmördare, Gerry?
- De får döda folk, faster Izza. - Jösses.
En lönnmördare är inte bara en mördare. Han är speciell.
Han är ingen sociopat. Sociopater dödar för nöjes skull.
- Förstår du? - För nöjes skull.
En lönnmördare är en affärsman. Han dödar för pengar.
Så frågan är...
...vem betalade honom för att mörda mina pojkar?
Sanningen är...
Jag tror att det kan ha varit hämnd.
Hämnd?
Det är ingen hemlighet att jag har gjort hemska saker i mitt liv.
Jag har inte alltid varit god. Det är tyvärr sant.
Men det finns en gräns som jag aldrig har gått över, och det gör jag aldrig.
Det här...
Så kallad reality-tv. Det är ett virus, Isabella.
- Jag öppnar. - Sitt ner!
Straffar samhället dig för det här?
Nej. Det belönar dig. Frikostigt.
Kanske, när Herren tittade ner
från hundra miljoner meter upp i luften...
...bestämde han sig för att göra något. Han sa: "Det här är inte rätt."
"Det här är inte världen som jag kämpade med att skapa i sju dagar."
"Det här är inte vad jag ville för folket som jag offrade min son för."
Därför, Isabella, som han ofta gör,
förgjorde Gud dig.
Han tog hämnd på dig - öga för öga.
Han dödade dina pojkar precis som han dödade egyptiska bebisar
långt tillbaka i historien.
Bara på grund av en förälders olyckliga beslut.
Det är inte mitt fel. Det är inte ens lönnmördarens fel.
Det är ditt, Isabella.
Du dödade dem.
Jag ska öppna.
Frappuccino?
Blue. Tack för att du kom med så kort varsel.
Såklart. Jag tjänar er, mr Bug.
Vet du vad insekter kräver mer än nånting annat?
Dött kött?
Döda saker.
Mörker. Skuggorna.
Inuti väggen, under en sten.
Hålen i osten. Världens håligheter, kan man säga.
Vad avskyr insekter mer än nånting annat?
- Ljuset? - Exponering!
Man går in i ett rum på kvällen, tänder ljuset
och då flyr de till alla hörn. Förstår du?
Jag förstår.
Gör du det?
Även om det är suddigt så vet jag vem det är.
Familjen Jenner får mindre exponering.
Det är ett familjeproblem. Jag ska ta hand om det.
Det är inte allt.
Din man, mr Ho-ho-ho?
Junior Mozell?
Han har order att hålla sig till...
...lasten.
- Säg det bara, Blue. - Barnen.
Jag vill inte ifrågasätta hur du utför dina affärer, Blue.
Men människorna du anställer kastar sin skugga över dig.
Tomtedräkten är väl lite överdriven, tycker du inte det?
Alla älskar julen, men han kanske tar det lite för långt?
Tror du att han är stabil nog för sånt här känsligt arbete?
Han lägger ner sin själ i sitt arbete, men vad mer kan vi...?
Lyssna på mig.
Det är bara ett par dagar till jul och leveranserna måste göras.
De är viktiga presenter till viktiga människor
och jag förväntar mig att de ska ligga under granen på juldagsmorgonen.
Jag fattar.
Jag vill att du skyndar på.
Vi för över barnen till förberedelserna ikväll.
Ja, sir.
När jag är klar med dig kommer du att ångra
att du inte har gjort det här förut.
- Varmt. - Ja, varmt.
Du är så uttrycksfull.
Jag vill inte tråka ut dig, men vaxet
blir alldeles perfekt när det hälls in i näsborrarna.
Det stoppar upp luftvägarna, inte tillräckligt för att man ska dö
men bara tillräckligt för att utlösa oerhörd smärta när blodkärlen spricker.
Vad babblar jag om?
Det gör också att dina händer ser fem år yngre ut.
Nu ser de bara ut som 80 år.
Nej, var inte girig.
Även om det är förtrollande att stirra in i de tomma
frånvarande ögonen i flera timmar så når alla nöjen sin gräns.
Jag behöver lite Smoothie-tid.
Behöver.
Du kan bara sitta här och titta på tv.
Titta, det är ditt favoritprogram.
Det här är det första trevliga jag har unnat mig själv på länge.
- Smoothie. - Var i helvete är du?
Jag är hos McCarthys med Jessica som du sa.
Bug är upprörd.
Vi ska ändra på några saker och du måste städa upp nåt.
Idag, nu.
- Jag håller på med nåt. - Ta dig därifrån!
Fan.
Okej.
Jag kommer tillbaka.
Kom igen. Det är inte mig ni är ute efter.
Jag är som FedEx. Skulle ni döda FedEx?
- Du jobbar för mördare. - Jag vet inget om det.
Du jobbar för polisen. Där är nog inte alla helgon.
Ser du den här hårlocken?
Den tillhörde en pojke som heter Cal. Han är nio år.
- Det blir ingen god jul för Cal. - Om han inte redan är död.
Titta på den.
Jag levererar bara kuvert från punkt A till punkt B.
Det är mycket pengar.
Jag försöker betala för Juilliard. Det är inte billigt.
Juilliard? Gillar du musik?
- Piano. - Vad?
Jag spelar piano. Jazz.
Jag ska bli en svart Bill Evans. Förstår ni? Jag är inget monster.
Piano.
Okej.
Snälla, kom igen! Det här är trakasserier!
Hur känns fingret på gasen, ms Hansen?
- Darrigt. - Vill du krama och se vad som händer?
Gärna.
Du ska berätta var du hämtade kuvertet, Liberace.
Annars behöver du ätpinnar för att spela, förstår du?
Okej! Kör till! Det är ett avhämtningsställe.
De skickar en adress till mig och lämnar det där.
Så där ja.
Skit i pianot, du sjunger så fint.
- Du måste åka hem. - Aldrig.
Jag hade fel om dig. Det hade Nick med. Du är skittuff.
Men du kommer att bli en belastning för mig och för henne.
Jag kan antingen låsa in dig på stationen eller så kan du åka hem.
Jag ringer så fort jag vet nåt. Jag lovar.
Nick! Jag tror att katten försöker säga mig nåt. Men vad?
Titta på den fina plastmaten! Papperslyktorna och de lustiga hattarna.
Jag fattar inte, Nick. Varför hatar du Chinatown?
Pai Gow, jävla... Hallå!
Inte igen.
Du är en kille, eller hur?
- Jag älskar sagor med lyckliga slut. - Ja, jag tackar aldrig nej till det.
Här är stället.
Nick Sax, från polisen... typ.
Jag försöker hitta en man som äter här, kanske beställer.
Ett stort, illaluktande monster.
Han ser ut som tomten om han hade blivit överkörd
och sprejad med kattpiss.
Ge mig lite mandarin, långsamt.
Jag klarar det här. Upprepa efter mig.
Fröken...
- På riktigt? - Shi. Det betyder "ja", Nick.
Säg det långsamt, snälla?
Vi behöver din hjälp.
Jag ska försöka.
Ja, fortsätt.
Vi letar efter...
...en skamlig...
...julman...
Mycket...
...nudlar...
...och kött i hans mage.
Bara det här kan stoppa en ängels mord.
Följ mig.
Okej.
Inte illa.
Jag hade mina tvivel.
Vad i...?
Yin-Yang-fisk. Död och levande.
Blå stjärna på kursen? Imponerande.
Budpojken kommer snart. Han kan hjälpa er.
- Svor hon åt mig? - Vi ska vänta på en pojke som kan hjälpa.
Okej, jag väntar! Men jag äter inte det!
Vi har flyttat cigarrettmaskiner. Ge oss två Yin-Yang-fiskar.
Ledsen, Willy. Den mannen beställde den sista.
Det är Nick Sax!
Blue Scaramuccis revolverman. Han som stal lösenordet.
Den stackars jäkeln är som Yin-Yang-fisken.
Redan död, men han vet inte om det.
Ring triaderna. Julen kommer tidigt!
Jag är buddist.
För i helvete. Det är ett uttryck.
- Jag fattar inte att du gjorde det. - Det var det enda humana.
Här är han.
Okej, då sätter vi igång.
Vi letar efter...
- Hur mycket gräs behöver du? - Nej, jag är inte... Kanske en joint.
Men jag letar också efter en kille som beställer mat härifrån.
Han ser ut som tomten
om han hade dragits genom ett träsk och hällt bensin på sig.
Jag minns en sån kille. Han köper stora partier.
Några gånger i veckan.
Revbensspjäll, krabbknyten och extra lyckokakor.
Du ser inte ut att komma från migrationsverket.
Han beställer nog för 50 kambodjaner. Men ingen verkar bo där.
Jag tänkte att det måste vara en olaglig fabrik. Kanske ett horhus.
Då är jag ännu mer intresserad. Var ligger det?
I en av de gamla byggnaderna nära South och Rutgers.
South och Rutgers? Var lite mer specifik.
- Detaljerna är viktiga. - Visst.
Jag ska bara leta upp koordinaterna i min digitala leveranslogg.
Jag försöker rädda ett liv här.
Jag har inte tålamod för det svarta hålet av sarkasm som är din hjärna.
Nu ska du ta mig till den byggnaden
annars bryter jag din handled, kör över din cykel
och röker all din marijuana. Förstått?
Upp med dig.
Idiot, Yin-Yang-fisk är inte gratis.
Kära Jesus, hjälp mig.
Rätt åt dig för att du var en G-R-I-S.
Dricks på en dollar.
Nu kan min mamma sluta på iPhone-fabriken i Shenzhen.
"Testa ankan nästa gång."
Vad sa du, Nick?
- Det står så på spådomen. "Testa"... - Ducka!
Titta, Hap! Det är Yin-Yang-idioten!
Se upp, Nick!
Du kommer inte undan, Sax!
Synd att ni bara är fem. Sex får vårrullar.
Det är så kränkande.
- Kränkande? Ni försöker döda mig! - Nej, Sax. Vi ska döda dig.
Jag ska trycka upp den där pinnen i...
Herrejävlar vad det gjorde ont. Helvete.
Du skulle inte ha kommit hit.
Tro mig, Elvis.
Jag vill aldrig mer besöka er turistfälla, men idag har jag ett uppdrag.
Chinatown.
Okej, då letar vi upp Rutgers och South Street.
Jösses, ännu fler?
Nick! Här uppe!
- Tog du med det jag bad om? - Si, signora.
Grazie. Kom in.
En cheeseburgare.
Grazie.
Varför är du här idag, raring?
Jag är så förkrossad, signora.
Jag måste få veta vem som gjorde det här. Vem som dödade mina barn.
När du vet sanningen kan du aldrig glömma den.
- Capisce? - Ja. Si.
Mor, mormor,
mormors mor, visa mig Isabellas son.
- Nu ser jag dem. - Si?
De är tillsammans. De är tillfreds.
Och de älskar dig väldigt mycket.
De varnar dig. Du har en fiende i ditt hus.
Och fienden är den som dödade dina tre söner.
Vad säger hon? Tre? De var fyra.
Vad säger du? Fyra, det finns en son till. En pojke.
Mikey är inte med dem.
- Mrs Scaramucci, vad gör ni...? - Jag vill se mina söner.
Jag är mitt i en vansklig op...
- Är du säker på att vi går åt rätt håll? - Jadå.
Där är bron, så vi är på väg österut.
Jag tror att vi går österut. Eller är det österut?
Det betyder att byggnaden måste vara... Helvete.
Vi kan inte vara vilse, Nick.
Jag har varit vilse i 20 år. Tro mig, jag vet när jag är vilse.
Nick... Vad gör du?
Vad jag gör?
Jag springer runt som en idiot på grund av en lyckokaka.
Det måste finnas över 20 byggnader i kvarteret
och tomten kan vara i vilken som helst.
Fattar du? Turen har vänt.
Vänta lite.
Inte helt.
Jag vet inte vad du gör där bak men jag vill att du slutar!
- Dansar du jazzhovar? - Jag dansar hoppdansen.
Gör du det för att du inte får sjunga? Det är lika irriterande.
Det finns alltid hopp.
"Det finns alltid hopp." Jag ska berätta nåt om hopp.
Hopp är som den här tändaren!
Skit i det. Dansa så mycket du vill. Jag bryr mig inte.
Om du tror att en blixt ska komma från intet och mirakulöst leda oss rätt...
- Herrejävlar! - Herregud, Nick!
- Tomtens pappa jobbade ju på Gimbels. - Jag vet. Därför sa jag "herrejävlar".
Okej, säg ingenting.
Jag tyckte att du sa att det här stället var fint.
Det var det när jag var liten.
Jag minns hur svårt det var för Hailey att lära sig knyta skorna.
Men hon lärde sig.
Ibland saknar jag henne så mycket att jag bara blundar
och kommer ihåg när vi lärde oss att göra vår egen pizza.
Eller på planetariet när vi tittade genom teleskopet
och kunde se Pluto, som om vi var där.
Minnen bleknar. Eller så börjar de göra ont.
Plötsligt skriver tidningarna att Pluto inte är en planet.
Som om det aldrig har hänt.
- Okej, kom igen. - Vart?
Underkläder.
Aj! Varför gjorde du så?
- Sax? - Du högg mig i mitt friska ben.
Här är det, Nick! Det mörka rummet!
Hailey... Hailey?
Oroa dig inte. Happy och pappa kommer. De ska rädda oss.
Hur ska de hitta oss nu?
Jag vet inte.
Sjung den igen! Sjung!
Undertexter: Elisabet Landgren